Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Každý si v určitou chvíli v životě položí jisté otázky.
Žiju ten správný život?
Nebo můžu dosáhnout něčeho víc?
Můžu teď ve svém životě udělat změnu,
abych se stal nejlepší verzí sebe sama?
Kým chci být?
Jaký chci mít život?
Jakou tvář chci světu ukázat?
Tyhle otázky vás v noci budí.
Když řídíte vysoce výkonný automobil, jako je tento,
nikdo vám ty otázky neklade.
Všichni vědí, že odpovědi už znáte.
Že máte skvělý život.
Asi bych si měl najít nějaký míň nápadný.
Smím být upřímný?
Mluví z vás vaše ex.
Potřebujete sebevědomí.
Jestli jsem něco zjistil,
tak že nikdy není pozdě stát se tím, kým chcete být.
Dane! Nevím, jak to děláš.
Vypadá, jako by si koupil lambo.
Každému se líbí něco. Jen jsem ho popostrčil.
No, zase ses stal prodavačem měsíce.
Pěkný!
Hele, Deb. Vyfotila bys Dana na webovku, prosím?
Víte co? Pardon, už musím jít domů.
- Máme výročí. - No tak. Tohle děláš pořád.
Dej to Halovi.
Jak je, lúzři?
Kolikrát jsem říkal, ať tady tak nejezdíš?
Auta jsou jak holky, Jorge. Chtějí to rychle.
Máš rozepnutý poklopec.
Dane. No tak. Přece to nedám jemu.
Ale no tak. Teď mu opravili zuby.
Zazař, Hale.
PLÁN PRO RODINU
...cesto... domů...
Ahoj Dane.
Paní Overmeyerová.
Dobrý den, Danieli.
...Buffalo.
- Ahoj Beau. - Čau!
TÝDEN MORGANOVÝCH
Nino, když se přihlásíš na Stanford, už nesmíš jinam.
- Přihláškou do Iowy bys to pokazila. - Vím, co dělám.
Ano? Nepůsobí to tak.
- Pěkné výročí! - Zlato.
- Vzpomněl sis. - Jasně.
Řekni Nině, že nebudeme platit, aby mohla za Trevorem do Iowy.
Neříkej to takhle.
- Jak? - No tak.
Maxi! Baštíš hrášek.
Hodnej kluk.
Ahojky.
Jak ses měl?
Máš plány na víkend?
No tak. Dáme si na zahradě pár nadhozů, uvidíme, jakou máš sílu.
No tak, kluku.
Kam jdeš?
- K Samirovi. - Zase?
- Chtěls, ať nepařím, abych měl kamarády. - Střílet celej den do lidí není zdravý.
Dnes máš hlídat Maxe. Máme výročí.
Cože? Proč ne ona?
- Že jsem holka? - To neříkám.
- To teda říkáš. - Ne.
- Nejseš vadná? - Cože?
- Za to může Trevor? - Jo? Přestaň mě srát.
- Nina? Trevor? - Fakt...
Hele. No tak. Přestaňte, ano? Prosím.
Nino. Vezmeš to dneska za bráchu? Ať konečně vypadne z domu.
Můžeš si psát přihlášku.
Fajn.
- Není zač. - Díky.
Hele, promluvíš s mámou, ať mi dá pokoj?
Jsem už dospělá.
Slyším to, Nino.
Promluvím s ní. Ale, beruško...
- Nech toho. - Ne.
- Co novinařina na Stanfordu? Tvůj sen? - Ta je mrtvá.
Nesmysl.
- To řekl Trevor nebo... - Bože.
- Ať to neříká. - Fakt?
Ať ti nemotá hlavu.
- Jsem vymytá. - Bože. Jsem ráda, že v tom nejsem sama.
Panebože.
- Tak jo, Maxie. - Dobře.
Dám ho spát.
A pak?
- Půjdeme na to? - No jasně.
Skvělý.
UNIVERZITA JIŽNÍ IOWA
Ahoj Samire.
Čus lidi.
Kyllboi je tu.
MAKEJ KYLLBOII!
KYLLBOI JE HUSTEJ
Jdeme na to.
Ukážu vám, jak na to. Čumte.
Poslední. No tak.
Bum!
Jo!
- No kámo. Kyllboi je super. - Kyllboi je přísnej.
- My jdeme spolu. Běžte před náma. - Jo.
- Osmnáct let. Neuvěřitelný. - Síla, že chodíme
tolik let na Twisted Cyclone.
Co? Ne. 18 let manželství. Já myslel, že tu tradici miluješ.
- To jo! - Určitě?
Milovala jsem ji.
Jen... Já nevím, máš tak rád tradice. To se mi líbí.
Víš, ve středu děláme tacos.
- V úterý je dělá každej. - A ve čtvrtek máme sex.
Když se zbavíme dětí.
- Chce to častěji. - Jo. Nikdo neplánuje líp
než ty, ale já nevím.
Možná chci víc spontánnosti a cestovat nebo... Nikam nejezdíme.
No, děcka mají školu, kroužky, kamarády
- a tak. - Cože?
Kyle má jednoho, a zatím ho ani nepozval domů.
- Ale je to člověk. Beru to. - Bože.
- Mě trápí Nina. Protestuje. - Já vím.
- Nechce systém. Je proti... - Mně.
Ale no tak. Je to tak.
- Promiň. - Ne.
Teď se to nehodí.
Máš pravdu, je čas se pochlapit a připravit na smrtonosnej adrenalin
čtvrtý nejlepší horský dráhy v Buffalu v roce 1998.
- Já vím. Bezva. - Dáš to?
Jestli to ještě dám?
Zlato!
- Jsi blázen! - Miluju tě!
- Jo!
Slibuju, že příští rok půjdeme jinam.
- Ne. Jedině na Twisted Cyclone. - Hele. Nemusím zase sem,
abych věděl, že jsem se tu zamiloval.
Na našem prvním rande.
Držel jsem ti vlasy a tys blila.
A i tak jsi mě chtěl políbit?
To jsem chtěl vždycky.
Jo.
Hej. Vyfotil jste nás. To bylo soukromý.
- Smažete to? - Nesmažu.
Ale no tak. Tohle ne.
To nedělejte.
No tak. Smažte to.
Smažte to.
Přinuť mě.
Dane. Nech to být. Tak...
Jo. Poslechni ženušku, Dane.
Nebo jseš drsňák, Dane?
Jseš drsňák?
Hele, řekni mi.
Kde sebral takovej lúzr takovou kočku,
kterou jsi bývala?
- Ahoj Dane. - Ahoj Dane.
Já nechtěla, aby ses pral.
Kdybych si chtěla vzít rváče, udělala bych to.
Vím, že nemáš rád násilí.
Je mi fuk, co řekl.
Ty jsi vzhůru?
Mám udělat tamto?
Počkej. Teď.
Utřít.
Novej rekord!
- A sakra. - Ahoj.
Výroční sex.
Jsem vzhůru.
Jsem naprosto bdělá.
Ten dnešek mě mrzí.
- Vynahradím ti to, slibuju. - To nevadí.
Víš co? Za to, co řekl, jsem mu měl nakopat prdel.
Panebože.
Určitě bys ho přepral, miláčku.
Zlato.
Promiň. Neměla jsem se smát.
Neodložíme to na čtvrtek?
Jsem vyřízená.
Jo, jasně.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Kryjte si obličej. Ať o něj nepřijdete.
Manžel nebo přítel?
Dospívající dcera.
No teda.
Do dvojic.
- Ano? - Jo.
Klidně.
Tak jo.
Nejde mi to. Normálně chodím na barre,
ale v Buffalu asi není.
Ne, jde ti to. Jen dej pěsti nahoru.
- Odkud jsi? - Odnikud a odevšad.
- Dělám v cestovním ruchu. - To zní dobře.
Jsi tu pracovně?
Ne, za svým bývalým.
Výměna.
Pardon, moc mluvím.
To nic. Vymlať to ze sebe. Tak to dělám já.
- Kolik dceři je? - Sedmnáct.
Panebože.
Opravdu se moc omlouvám. Jak ti je?
Je to...
Dobrý. Mám co vyprávět. V tělocvičně mě zmlátila fyzioterapeutka.
Bože.
Máš skvělý pravý hák.
Díky.
Bože.
Kde jsme to byly?
Tři děti...
Tři děti. Jo.
Jo. Když to první mělo jít na vysokou, narodil se Max.
Roztomilý...
Co je?
Já nevím. Někdy se cítím trochu...
Já nevím, uvězněná?
Zní to děsně.
Zkrátka Dan, můj manžel,
no, je báječnej táta, víš?
Prostě je tu moc spokojený.
V Buffalu?
Panebože. Promiň.
- Nemyslela jsem to tak. - Ne. Je to pravda.
Po seznámení jsem chtěla cestovat. Poznávat svět.
Ale Dan je domácí typ, víš?
Má rád rodinu a to se mi na něm líbí. Je skvělý.
Kdyby tak náš život byl...
pestřejší, víš? Prostě...
Chápu.
Promiň. Teď moc mluvím já.
Ne, poletí mi letadlo, jako vždycky.
Ale poslyš, kdybys ho k tomu cestování přesvědčila,
práce mi jde líp než kickbox.
- Díky. - Já děkuju.
Skvělá zpráva.
- Poloviční ceny. - Budeš mít 4S, co?
Už jseš velkej? Jak jseš velkej?
Takhle velkej.
Fakt slušný svalíky.
Dobře, počkej.
Koupíme mámě tohle. A tohle. A tohle.
Ty chceš zmrzlinu?
Jo, vezmeme ji pro tebe.
Jo?
Jo. Tady je.
Tuhle?
Koupím ti hranolky.
Sakra.
Promiň, broučku.
Vážně?
Hele, hajzle. Nech mě odložit to dítě.
Sakra.
- Danieli. - Pardon.
Bože!
Hej!
Povídám, nech mě odložit to dítě!
Mám je.
Úklid do třetí uličky.
Ta spoušť mě mrzí.
Díky za nákup ve Fresh, Fresh, Fresh.
Vydrž.
Ahoj Beau.
- Ahoj Dane. - Měj se.
Tak jo.
Sakra. Pasy propadly.
PRINCEZNA
Odteď platí táta hotově, Maxie.
Haló?
Čau, nezavěšuj.
Ty ještě žiješ?
Jo, taky tě rád slyším.
Potřebuju nový identity. Vědí o mně. Chci komplet.
Pro mě, moji ženu a tři děti.
Tři? Jak k tomu došlo?
Mám vysvětlovat, jak se to dělá, Augie, nebo můžu k věci?
Panebože.
Ty si teda troufáš. Volat mi.
McCaffrey tě hledá všude.
Jo. Už mě našel.
- Jak? - Nevím.
- Asi přes sociální sítě. - Blbče.
Musel jsem utéct.
Teď trčím v Tempe v Arizoně a dělám falešný doklady povýšeným vysokoškolákům.
- Mám odejít? - Ne. Zůstaň.
Ale jestli nechceš vypadat jako student,
nenos tu mikinu.
Dám ti půl milionu hotově.
Seženeš Doris byt v pěkným domově.
Jak tam mají golfový vozíky, víno a sýr, madžong o šesté.
Moji mámu z toho vynech.
- Bude ráda. - Udám tě za dvojnásobek.
Za 18 let jsi to neudělal.
Tak za tři dny ve Vegas.
ARIZONSKÁ STÁTNÍ UNIVERZITA
Cestou ti pošlu čas a místo.
Ve Vegas? Proč ve Vegas?
Nemůžu vzít ženu na dovolenou do Tempe v Arizoně. Vegas mi sežere.
Tys jim to neřekl? Zbláznil ses?
Myslíš, že je to snadný? Co mám dělat? Říct jim to nad toastem?
Děcka, hele, podejte sirup. Mimochodem,
táta byl vládním zabijákem.
Řeknu jim to cestou. Máš tři dny.
Šachovej kroužek.
Dobře, jdeme.
Kde je Nina?
Už redaktorku nedělá. Odešla.
Cože? Kdy?
Před čtvrt rokem.
A kde je teď?
To nevím.
Jo, hele.
Za tip, kde je, ti dám 50 dolarů.
Jsem novinářka. Lidi neprozrazuju.
Stovku.
Pod tribunama.
To jsem si myslel.
Napsala jsem esej o tom, jak univerzity šíří systémovej rasismus,
ale máma to zatrhla.
A já: „Tak se to změní.“ A ona: „Tak půjdeš na státní vysokou.“
Nino.
- Tati, co tu děláš? - To je náš bezpečnej prostor. Sem nesmí.
Tvůj táta je kus.
Kelly. Nechutný.
- Máš mít poradu v novinách. - Jo, to mám. Měla jsem.
- Já... - Odešlas před čtvrt rokem.
Jaks mohla? Tolik jsi tomu obětovala.
- Ty mý články nečteš. - Čtu.
- Vždycky. - Jo. Blbost.
Spěchám. Kde je šachovej klub?
- Najdeme bráchu. - Co se děje?
Nic. Mám pro vás překvapení, jo?
- Jaký? - Kde je šachovej klub?
V budově matematiky.
Díky, Kelly.
- Tati, počkej. - Co zas?
Tam není.
Zůstaň v autě.
Ani náhodou. O to nepřijdu.
- O co? - O nic.
Jdi.
NINA TÁTA JE NA VÁLEČNÝ STEZCE
- Sakra. - Ty jsi Samir?
- Jo. - Jsem Kyleův táta. Je tu?
Co šachovej klub?
Dneska není.
- Že jo, Samire? - Za lhaní mi neplatíš.
- Ty mu platíš? - Ne, já...
Nemusíš... To...
- Vysvětlím to. Já... - Do auta.
Jedeme. Hned.
Zrádkyně.
- Co to překvapení? - Pojedeme na výlet.
Já na víkend něco mám, tak...
Máte zaracha, oba.
Zajdeme nahoru pro mámu.
Oba z toho výletu budete nadšení,
nebo jí povím, že jste lhali,
a víte, co přijde pak.
Kam vlastně jedeme?
Do Vegas?
- Jedeme do Las Vegas? Dneska? Teď? - Chtělas být spontánní.
Rozumím. A Jorge mi dal volno.
Jorge je ten,
- co v úterý dělá hydromasáže? - Ne. Danův šéf.
- Udělá mi hydromasáž Dan? - Ne, paní Kesslerová.
Dnes masáž nebude.
Děcka mají dlouhej víkend a těší se. Že? Řekněte mámě, jak moc se těšíte.
- Jo! - Děsně.
Dane, nemůžeme naráz do Vegas.
Teda... A proč do Vegas?
Evropa to sice není, ale jsou tam Benátky i Eiffelovka.
Víš co? Určitě seženeme lístky na Adele.
- Tu miluješ. - Spíš ty.
Jistě, miluju. Kdo taky ne?
- Já jo. - Každej ji miluje.
Má hlas jako anděl.
No tak, Jess. Proč ne?
Kdo jsi? Já tě nepoznávám.
Bezva chlap. Je skvělej v posteli.
Určitě není úterý?
Zasloužíš si pauzu. A bude to dobrý pro rodinu.
- Pojedeme autem? - Nic nás nesblíží jako výlet autem.
Jedeme. Než bude zácpa.
Promiňte. Pečujte o ty svoje záda, jo?
- Díky, Jorge. - Co naše věci?
- Musím sbalit sebe, miminko... - Ne.
Já už jsem sbalil. Až tam budeme,
tak ty peníze, co ušetříme za let, utratíme v buticích.
- Voní kůží a pačuli. - Dost.
Bez limitu. Cokoli budeš chtít.
Dobře. To je bláznivý.
- Dane, bláznivý. - To je.
- Zablázníme si. - Bože. Jedeme do Vegas!
Máme svačinu?
Teď vyrazíme a pak se někde stavíme...
Pojedu zkratkou. Ušetříme čas.
Cože?
Jeď!
- Sakra. - Zkratka. Ty tudy nejezdíš?
Sakra.
Tak jedeme.
Ahoj Maxie.
- První výlet. - Jo.
Maxi, těšíš se?
Pět hodin letadlem, nebo 33 autem?
Beru těch 33.
Tá!
Zlato, vzal jsi moje kozačky!
- Jo. - Miláčku! Neuvěřitelný.
- Bože. Ježíši. Tati. - Ježíši.
- Klid, závodníku. - Pardon.
Asi veverka nebo co.
Panebože.
- Kam to jedeme? - Co? Ne, to je zkratka.
Ty tudy nejezdíš?
Sakra.
Sleduje nás.
Ale nic.
Nic, zlato.
Víte co? Musím se jen rychle stavit v práci.
- To je Hal? - Jo. Má novej knírek.
- Pracuješ s ním? - Počkejte.
Napravo je servis.
Tak jo. Dejte mi chvilku, hned se vrátím.
- Do hajzlu. Co je? - Pozor na jazyk.
Dane, do hajzlu, co je?
Pojedeme 3 200 kiláků. Vyměním olej, mrknu na chladicí směs.
Přifouknu kola.
Co když nám v poušti dojde chladicí směs?
Musíme přitom sedět v autě?
Dobře, zastavil. Je před náma.
Měl by být tady.
Hele. Jen tam chvíli počkejte.
Dane?
- Mami, můžu jít ve Vegas do HyperXu? - Ne, na striptýz nepůjdeš.
- Ne. - Co se směješ? Žádnej hazard.
- Máš falešnou občanku? - Ne.
Dane!
Čau Hale. Pěkný auto.
- Je tady nový? - Jo. Chci ho trošku projet.
Kámo, něco ti povím. Chce jet rychle. Auta jsou jak holky.
- Jo! Přesně. - Zajeď s ním na dálnici.
Rozjeď to. Pokutu zatáhnu já.
Mám ho. Jede na západ.
Hej, slyšíte?
- Jo. - Už můžeme.
Do Vegas, nebo tu budeme vegetovat?
Už jedeme.
- Není ti zima na nohy? - To je fuk. Jsem na výletě.
Co to děláš?
Dávám to na sítě.
Postování, tweetování a tiktok? Kdysi se na výletech povídalo.
Ne, tati. Prosím, žádný kázání.
- Ty ani neumíš poslat esemesku. - Vážně. Žádný přístroje, ano?
Odevzdat, hned.
- Co? - Fakt.
- Co? - Odevzdat. Hned.
- Jess, pomůžeš mi? - Dobře, slyšeli jste. Odevzdat.
I ty.
Tak. I já. My všichni, dobře? Ze solidarity! Pá!
Ne!
Ne. Tati.
- To snad ne. Co? - Bože, tati.
Švihem zápěstí jsem nás osvobodil
- od technologie. - Zastav.
Jen nás to všechny sblíží. Uvidíte.
Ty ses zbláznil.
- Bože. - No jo. Koupím si novej.
Jako kupuješ kámošům?
- Hele, Samir je kolega. - Jo.
- Povídají si. - Řekneš rodičům
- o tom svým podnikání? - Ne...
Otázka, ty jeden spontánní dobrodruhu. Jak teď budeme vědět, kudy máme jet?
AUTOMOTOKLUB
To není vtipné.
Není to vtip. Jedeme na výlet a nemáme mapu.
A proč neuděláte...
Jo, tati. Proč?
Chtěl sbližovat rodinu násilným odstraněním technologie.
Chci pomoc na cestách. Není to vaše práce?
Dávno ne.
Kam máte namířeno?
Do Las Vegas.
Taky potřebuju pomoc s rezervacemi, jestli nežádám moc.
Dobře. Tady.
Tak jo.
- Potřebuju kreditku. - Víte co? Tady je moje členská kartička.
Uvidíte, mám na ní pár bodů.
Tak to nechodí.
- Je to složitější. - Jo.
S těmi body kreditku ani nepotřebuju.
Tak co, Levone? V pořádku?
Kolik máme bodů?
Jste platinoví, elitní, nadstandardní, diamantoví členové.
Rád vám pomůžu.
Zastav, spolupracuj a poslouchej.
Ice je tu se svým hitem novým.
Cosi mě pohltilo, dnem i nocí jako harpuna letím.
Přestane to? Já nevím. Zhasni a já zazářím.
S mikrofonem tu fakt válím.
- Prosím zastav. Odemknete? - ...jako svíčka.
Smrtící...
Řekni: „Ú.“
Hezky.
Ohromný, co?
Není máma skvělá?
...vyřeším problém. Hook, co DJ pouští, si poslechnem.
Ice, ice, bejby.
No tak, děcka.
- Ice, ice, bejby. - Co je „ice, ice, bejby“?
Všechny svolej.
Švédy, Gunthera, Spirose.
- Ať je najdou. - Karty nepoužili.
Platí hotově.
Ani na jejich sítích nic není.
Nejspíš si vypnuli mobily.
Ten kluk hraje pod přezdívkou Kyllboi.
Je fakt dobrej.
Prohledej cesty, najdi ten minivan.
Jasně, šéfe.
Kdyby vyměnil auto, rodina by měla podezření.
- Nic nevědí? - Ještě ho neopustili.
MOTEL BURNING RIVER VOLNÉ POKOJE
Koukni na sebe. Máš absťák.
Nevydržíš bez střílení ani jeden den?
Musím udržovat značku.
Znecitlivělý kolečko v násilím posedlý kapitalistický mašinérii je značka?
No výborně. Trevor. Pamatuješ si, jaká jsi vlastně ty?
Ne.
Bývalas fajn.
- Neznám tě? - Asi ne.
Ale jo. Z twitche.
Ty jsi naživo sejmul Synapse v jeho streamu!
Jseš Kyllboi. Že jo?
Vidělas to?
Jo. Kámo, bylo to hustý.
Nevyfotíme se?
Jasně.
Jess, nevím, jak ti to mám říct,
ale z Vegas už se domů nevrátíme.
Nebyl jsem k tobě úplně upří...
Když jsme se poznali...
Než jsem tě poz...
Tak prosím. Pokoje 152 a 153.
- A dáte mi i ty čtyři jednorázový foťáky? - Jo.
Prosím.
- Díky. Drobný si nechte. - Díky.
Jseš suprovej. Fakt.
Tak díky.
No, tohle je nejhorší...
Chytím tě!
Na. Běž něco vyfotit.
Jo. Já nevím, je to takový divný.
- Těšilo mě. - Brácha už má kámošku.
- Uděláš tamto? - Jo.
- Super. Dík, Kyllboii. - Dík.
- Hele, o co šlo? - Dobrá otázka.
- O co šlo? - Jo, a kdo je Kyllboi?
Zní to povědomě. Asi ho znám.
- To je... - Nikdo.
- O nic nejde. - Bože.
- To je fuk. - On. Je to jeho přezdívka. Pořád hraje.
Myslí si, že je slavnej.
Fakt?
- Velkej kluk! - Ta.
- Ta? - Dá to na net?
- Nejspíš jo. - Hej! Sehnal jsi pokoje?
Ne. Mají plno. Pojedeme dál.
- Fakt? - Jo.
Už jedou.
Jedeme.
PŘIPOJIT SLUCHÁTKA
PŘIPOJUJI SLUCHÁTKA...
ZRANĚNÍ PŘI PÁDU?
- Co to bylo? - Zlato.
Jen malej výmol.
Maxi. Viděls to? Úplně letěl.
DÍTĚ V AUTĚ!
Panebože.
- Ježíši. - Panebože.
- Kde jsme? - V Iowě.
- V Iowě? - Jo.
Tys jel celou noc?
Co na to říct?
Těšil jsem se a nemohl usnout. Chytil jsem druhej dech. Spíš pátej.
- A naráz bum. - Bože.
Jsme v Iowa City.
To není opravdová kráva.
- Dobře? - Panebože.
Panebože. My jsme v Iowa City?
- Bože. - Jo.
Tak to jsme hned vedle SIU.
- Můžeme zastavit a... - Za Trevorem nepůjdeme.
Vlastně jsem chtěla vidět kampus, ale co už.
No jasně. Chceš to tam vidět.
- Jo. To chci. - Vážně?
Budeme se hádat, že chceš na vysokou za klukem?
- Nechci za klukem... - Hele.
Po třech měsících...
- Holky. - Chci tam studovat.
A chci vidět kampus.
- Ale proč? - Jsme daleko od domova.
Je to tu nádherný.
Proč byste mi to nepřáli?
Jak můžeš tohle podporovat?
Chvíli si odpočneme od auta.
A jestli chceme, aby nám naslouchala, musíme naslouchat i my jí.
Ať se rozhlédne. Je to bezpečný a pěkný.
A navíc si budeme moct promluvit.
Tak jo. Chceš něco vědět o životě na vysoký?
Pojď za mnou.
Ty vzpomínky.
- Je to jako sjezd toxický maskulinity. - Univerzitní atmosféra, Nino.
Jo. Tebe nepřevrátí zavřenou v mobilním záchodě.
Je to veselý. Líbí?
- Jo. Je to tu cool. - Jo.
Kočičko. Chceš vidět stojku na sudu?
Pardon. Já nevěděl, že jste...
máma.
Nino.
Pomůžeš mi?
Prosím.
Jo.
Bože.
- Pojďte sem. Udělá to. - Mami!
Mami!
Nemůžu...
- Pivo sem! - Do toho! Jo!
Pij!
- Tohle nikdy nezkoušej. - Mami, to bylo báječný. Já...
„Pivo sem?“
Půjdeme, než dostanu soutěživou náladu
- a pustím se do beer pongu. - Bože. To by mě zajímalo.
Snad se vám knihovna líbila.
Pro mě je to taky poprvé.
- Hele. Prohlídka. - A víte...
Nenápadně se přidáme. Jako že jsme tu byli.
- Musíme? - Jo.
Pro tvoji sestru. Když máš pochybnosti, nes Maxe.
- Jdeme. - A dále
navštívíme naše moderní sportovní zařízení.
Promiň mi to práskačství. Šílím z toho, co všechno ti projde,
zatímco na mě jen řvete, protože nechápete Trevora.
- Chápeme. Ale nemáme ho rádi. - Proč?
Co s ním chodíš, chováš se úplně jinak.
Dřív jsi bývala lepší.
A je na tebe hnusnej. Máš na víc.
Ty si snad děláš starosti o moje city?
Ne. To ne. No fuj.
Copak se ti asi honí hlavou?
Jenom... Já nevím.
Jen vzpomínky.
Myslíš, že to ještě dáš?
Ne, pokud nechci skončit v nemocnici.
Jen přemýšlím, jak by byl můj život jinej, kdybych si nepřetrhla vaz v koleni.
- A chtěla bys, aby byl jinej? - Ne. To ne.
Jenom... Je to zvláštní.
Ani jsi mě tehdy neznal.
Znáš jen Jessicu, co je fyzioterapeutka.
Miluju všechny tvoje já.
- Jo? - Jo. Hlavně to, co tam chlastalo.
Fakt sexy.
- Jo? - Panebože.
Mělas sex na té matraci pod tyčí?
- Neodpovídej. No teda. - Bože.
Celej výlet se chováš divně.
Ale musím říct, že se mi ten spontánní Dan líbí.
Víš, Jess. Všichni máme víc různých já.
- A někdy... - Jo.
Ten se zlatým řetězem.
Ten s naší skupinou nebyl.
- No a? - Co to dělá?
Rostou rychle, co? Kde máte dítě?
Moje dcera je ve Stuttgartu.
- Omrknu jí to tu. - Teda. To je dálka.
Mám tady práci.
Chemie, astronomie, astrofyzika...
Mluvil jste o práci v Iowě.
Co přesně děláte?
- Dělám do kukuřice. - Jo?
Máte ji v kufříku?
Jistě.
- Dámy. - Díky.
- Po vás. - Ne, trvám na tom.
- Dane? - Zlato.
- Jdeš už? - Jo.
Jen se seznamujeme. Pán je až ze Stuttgartu.
Psával jsem si s žákem ze Stuttgartu.
Umím trošku německy.
Nikdo o tom nemusí vědět.
Jestli chceš mluvit o obsahu toho kufříku, zůstane to mezi náma.
Cos to řekl?
„Kde je disco?“
Jasně. Tak jo.
Neboj. Doženeme vás, jo?
- Jo. - Čau, poklade.
Fajn. Chceš tancovat? Otevři ten kufřík.
FRITZ-SCHILLING INDIÁNSKÁ KUKUŘICE
- Co to sakra je? - Indiánská kukuřice. Vždyť jsem to říkal.
Jste prostě obyčejnej Němec?
Přesně tak.
Sakra.
- Biologické laboratoře jsou tam. - Kde je táta?
- Fyzikální tam. - Mluví s jakýmsi Němcem.
A chemické laboratoře jsou zde.
Tady nikdy není nuda. Pojďme dál.
Ukážu vám největší Van de Graaffův generátor na Středozápadě.
Snad jste si prohlídku našeho úžasného kampusu užili. Já ano.
- Čau. Už je dost hodin. - Čau.
- Měli bychom jet dál. - Jo.
- Kde je Nina? - Šla pozdravit Trevora.
Bylo by krutý jí to zakázat.
To je dobrý. Hned se vrátí.
Jo. Já si starosti nedělám.
Tak jo.
Odejdi, Joshi.
To jsem já.
Kdo já?
Nina.
Čau. Co tu děláš?
To je na dlouho. Můžu dál?
Víš co? Dej mi chvilku, obleču si kalhoty a dáme si matchu.
- Bože. - Počkej chvilku.
Bože. Ty jsi mi nevěrnej.
Monogamie je jen konstrukt naší represivní západní civilizace.
Bože.
Já myslel, že v tom jsme zajedno.
Tak jo.
Co se stalo?
Je to debil. To se stalo.
„Monogamie je jen konstrukt...“ Kdo to říká?
- Trevor. - To mě mrzí.
Můžeme už jet?
Super nápad. Tak jedeme.
Beruško.
Hele, je mi to líto. Ve tvém věku...
Nechceš další kázání, co?
Hele, beruško.
Slyšelas o kyusho-jitsu?
- Co? - Kyusho-jitsu.
Bojový umění ze 13. století, který využívá tlakový body
a působí strašlivý bolesti bez následků.
Proč o něm víš?
Táta umí překvapit, co?
Nino, zbav se těch stereotypních...
Já ti dám stereotypy.
Ty jeden nesnesitelně nafoukanej, užvaněnej, pozérskej kreténe!
Úsměv.
Máš na víc.
- Cos jí řekl? - Jen jsem jí udělal kázání.
Bože.
Co to zrcátko?
Zrcátko.
- Tys to neslyšela? - Ne.
Byl to kamion. Proletěl kolem. Nejmíň stošedesátkou.
- Od kola vyletěly kameny. - Ježíši.
Jeden sem. A málem i do skla.
Co...
Dostali jsme ho. Fakt dostali.
Pěkně ses lekl.
Řekls mámě, že jsem odešla z novin?
Ne. Měl jsem?
Dělám si legraci.
Ne. Já...
Přemýšlím o tom, že se do nich vrátím.
Jo? To je super.
Jen jestli chceš.
Musím ti říct, beruško,
že svět si zaslouží slyšet tvoje názory.
Hele. Nekecám. Jasný?
Fakt. Jaks napsala o všudypřítomný korupci ve školský radě... Bože. Až mě zamrazilo.
Tys to četl?
Jasně že jo.
No tak. Jsem tvůj největší fanda, beruško. Byl jsem a vždycky budu.
I tvoje máma.
I tvoji bráchové.
Max ti to jen neřekl.
Úsměv. Ty jo. No tohle.
- Bože. - Ne, nesměju se.
To... Ne.
Jsem na tebe moc hrdej.
Díky.
Max je nakrmený a v pokojíčku.
Už se těším na opravdovou postel.
Co je?
Nic.
- Ahoj. - Ahoj.
Odložíš to?
Počkej.
Není čtvrtek.
Dobře.
Sakra.
Teda.
Co to bylo?
Bylo to jako...
Už bylo načase.
To bylo...
- Přesně tak. - To bylo...
To bylo jiný.
- Ale dobrý, doufám. - Jako...
Jako bych Dana podváděla s jiným Danem.
- Až tak? - Ne. Teda... Bylo to...
Chci říct, že to bylo fakt vzrušující. Jakoby...
Co to do tebe vjelo?
Já nevím.
Možná je to tím cestováním
nebo tím, jak jsi pila pivo hlavou dolů a křičela: „Pivo sem!“
Takový jsi býval?
Jiný Dan.
Změnil ses kvůli mně?
Ne.
Změnil jsem se, protože jsem neměl rád svoje tehdejší já.
Pak jsem potkal tebe.
Stal se tátou.
A konečně jsem se cítil dobře.
Jen jsem to přehnal. Moc jsem zpohodlněl.
- Asi to působilo nudně. - No...
- A nepozorně. - Teda...
- Už to neudělám. - Líbí se mi oba Danové.
- Ano? - Jo.
No, už jsem tu, tak...
- To se hodí. - Jo.
- Haló? - Augie? Dnešek platí.
Bar v Arii, 18:00. Máš všechno?
Je to moje nejlepší práce. Smím-li to tak říct.
Lepší, než když mi v Bogotě prohledali dutiny?
Do kdy mi to budeš připomínat?
Dokud nezapomenu na tu latexovou rukavici.
Už jsi jim to řekl?
Dělám na tom.
Není snadný zmínit to při hovoru.
Až si budou muset změnit jméno a emigrovat, asi je to napadne.
Na co čekáš?
Povídám, že na tom dělám. Jasný? Dej mi pokoj.
Hele, Jess.
Musím ti něco povědět.
O tom druhém Danovi,
- kterým jsem byl, než jsme se potkali. - Tati? S kým si povídáš?
S nikým. Sedni si.
Holky nejsou hotové.
Takže Kyllboi, jo?
Proč jsi to tajil?
Nepochopili byste to, vyšilovali byste a zakázali mi to na dýl.
- Prosím. - Nechtěl jsem tě trestat.
Jen potřebuješ jiný zájmy.
Najít si kamarády. Být normálnější.
Já mám kamarády. Jasný? Tisíce.
Jako Kyllboie mě lidi mají rádi.
I já se tak mám rád.
Ale když jsem Kyle, před holkama se stydím.
Víš, ani se nedostanu do baseballovýho týmu.
Jsem k prdu.
Ale jako Kyllboi jsem dobrej, tati.
Na profesionální úrovni.
Tak hele.
Přijde ti to jako ztráta času, ale musím přemýšlet a rychle reagovat.
Letectvo nabírá hráče.
Jo. Toho se asi bojím.
- Ukážu ti to. - Co?
- Co umím. - Laser tag?
To snad ne.
Jedno kolo, jo? Když vyhraju, budu smět zase hrát.
Když ty, zákaz platí.
Cože? Já nic nevyhraju?
Tak fajn. Co chceš?
Zaházet si. Jako dřív.
My dva na zahradě, každej den půl roku dlouho.
Tati, není mi 12.
Stejně vyhraješ. Přemýšlení a rychlý reakce?
Fajn. Zlom vaz.
Nemáš šanci.
Jdeme.
Ty máš zelenou. Vy modrou.
Po zásahu pět sekund nehrajete. Každý máte tři životy.
Stačí stisknout spoušť?
Death match. Připravte se.
Tři, dva, jedna, boj.
Trošku mě šetři.
Tati. No tak. Jeden ti nechám, jo?
Tak jo.
- První zásah. - Jen štěstí.
Tak jo. Jeden.
Jak to děláš?
Ne. Ne...
Hej, Kyllboii. Já myslel, že chceš střílet, ne se schovávat.
Ty hade. Pěkně se zlepšuješ, Kyle.
Aspoň nepotřebuju test DNA.
Náhlá smrt.
Konec hry.
Kyle, no tak. Nezlob se.
Napálil jsi mě.
Jseš laserovej profesionál.
Ne. Dítě osmdesátek.
Jo, tehdy jste měli lasery?
No tak, kluku. Šlo ti to. Přizpůsobil ses. Byls kreativní.
Skoro jsi mě dostal.
Musím přiznat, že mě to s tebou bavilo.
Bylo to pro mě důležitý.
Dobrý?
No tak. Pojď sem.
Pořádně mě obejmi.
- Na staříka dobrý, co? - Jo. Jasně.
Hej. Tak co, mamacita?
Poslední štreka. Můžeme?
- Vegas! - Jo?
Maxie.
- Miluju tě. - Miluju tě.
To je báječný.
Domů.
Já už chci domů.
Doma je tam, kde jsi se mnou.
Domů, já už chci domů.
Doma je tam, kde jsi se mnou.
Vegas!
Jo!
Donny Osmond.
Adele!
VÍTEJTE V RESORTU A KASINU ARIA
- Panebože. - Koukejte. Volný místo.
No teda.
Ty jo!
Fakt hustý.
- Koukejte! - Podlaha se leskne.
To je pro nás?
Panebože.
No páni.
„Užijte si maximálně upgradované apartmá.
V 19:00 máte rezervaci v La Maison D’Or.
Děkujeme, že jste tak skvělí členové. Levon.“ Jak milý.
Cože?
- Nino? - Jo.
Koukni na tu vanu.
Skočím si dolů. Nepouštěj je do minibaru, jo?
Není mini.
Panebože.
Panebože. Jo!
Čau.
Podívejme se, hraješ si na taťku.
Nehraju. Já jím jsem.
Zpozoroval jsi cestou potíže?
Ani já ne. Bylo hloupý zastavit v Iowě, ale už je to dobrý.
Tak si užij poslední večer jako Dan Morgan, kámo.
Ráno letíte s novou identitou do Vancouveru.
Hele. Zachránils nás, Augsi. Díky.
Něco si z Vegas odvez, jo?
Nic neslibuju.
Jak to vzali?
Ještě to nevědí. Jess to povím u večeře.
- Navrhuju japonskou restauraci. - Proč?
Nemají tam nože.
Páni. Sekne ti to.
Já vím.
Ty jo! Mám já to ale štěstí.
Ty jo!
Jdeme.
Hej. Tak jo. Vy dva budete hlídat Maxe.
Rozhodně odtud neodcházejte.
Jídlo je v gigaminibaru. Nikomu neotvírejte.
- Jasný? - Jo.
A co ty Maxie?
- Jasný? - Jo? Dobře. Bavte se. Nezlobte.
- Kašleme na to, co? - Jo.
Můžeme?
Jdeme.
Jo.
Já se tak těším.
Pojďme do HyperXu. Chci vidět e-sport.
To ne. Nebudu trávit čas v aréně se spoustou Kyleů. Tam nejdu.
Tvoje minus. My s Maxem jdeme.
Čau Elvisi.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak. Asi to bude tady. Bude se ti to líbit.
Už teď mě to odpuzuje.
UTKÁNÍ VE VEGAS
Vítejte v aréně HyperX. Pět minut do finále.
To je neuvěřitelný.
- Jako tvůj pokoj na steroidech. - Díky.
To je Ren.
Ahoj. Promiň. Jsem velkej fanda.
Díky. Počkat. Ty jsi...
- Kyllboi. - Jo. Viděl jsem tvoje streamy.
Díky.
Ahoj. Chceš vidět Valkyrae a ostatní?
Jasně. Tak jo. Mám pro tebe dárek.
- Vezmi ho. - Dobře.
Díky moc.
- Na nás. - Jo.
Nemůžu uvěřit, že jsme to udělali.
- Jsme tu. - Jo. Jsme tu.
- Hele, Jess, musím ti něco říct. - Moment.
- Pojď sem. - Co je?
Bože.
- Díky. - Nemusíš mi děkovat.
Promiň. Přerušila jsem tě.
Ne, to nevadí. Jen... Důvod, proč jsme sem přijeli...
Chci říct...
Chcete pepř?
Žádný pepř nechci. Chci být se svojí manželkou sám.
Já francouzsky neumím.
Učí nás jen líbivé fráze.
Dám vám chvilku.
Mluvíš i francouzsky?
Kdysi jsem chodil na francouzštinu.
Je fakt divný, žes mi nikdy neprozradil, že umíš dva cizí jazyky.
Jak dobře je umíš?
Nevím. Bylo to dávno.
Procestoval jsem svět.
Ale i tak je těžký říct ti pravdu.
Bojím se, že ti zlomím srdce.
Nevím, jestli mě nepřestaneš milovat,
když zjistíš, kdo doopravdy jsem.
Mrzí mě, že tě do toho zatahuju,
ale přísahám na svůj život, že nikomu nedovolím,
aby tobě nebo dětem ublížil.
To bylo fakt sexy.
Proč zní ve francouzštině všechno líp?
Je to melodickej jazyk.
Budeme si muset promluvit o tom, proč jsi mi neřekl, že to umíš.
Je šílený, žes mi to neřekl.
A taky o tom, jak divně se chováš, cos nás naráz odvezl do Vegas.
Ale teď chci jen být s tebou.
Chci jíst tohle úžasný jídlo,
pít šampaňský, na který nemáme,
užívat si společnosti a možná...
ukázat tomu hustýmu apartmá pár pohybů, co ještě nevidělo.
Nevím jak tobě, ale mně to zní jako dokonalej večer.
- Jakej máš rank? - Ascendant 3.
To fakt? Jseš lepší než on.
Neuvěřitelný.
- No jo. - Jak dlouho už hraješ?
- Co tu hru vydali. - Je hustý mít za bráchu Kyllboie.
- Jo? - Jo. Je děsně dobrej.
A tohle je tvoje...
Ne. Panebože. Ne.
- Našla jsem ho. Tamhle. - Tamhle?
- Jo. - Čučel tam?
Čas na finále.
Tým Valkyrae a tým iiTzTimmy na pódium!
Hej, jdeme.
Ať jde Kyllboi.
Cítíš se na to?
Na finále?
Je to velká chvíle. Jdeš, nebo ne?
- Jdu. - Tak dobře. Jo.
- Jo. - Neboj.
- Bude to hračka. - Dík.
To od tebe bylo cool.
Ani ne. Oni je rozdrtí.
Jak je, lidi?
Kyllboii, sedni si vedle mě.
Nemáš náboje?
Moment, jen to tu zablokuju.
Nahoře.
Jdeme.
- Super práce. - Jo. Tak dál.
Žádné další sázky.
- Jejda! - Zavolám dětem.
Dobře. Jo.
Jdi na B, střed.
- Pěkná střela. - Poslední.
Skočil sem.
- To fakt? Co to bylo? - Pěkný!
To bylo neuvěřitelný!
- Hele. - No?
Děcka to neberou. Nechceš se vrátit?
Jo. Tak jo. Dobře.
Jess. Počkej.
Jsou v pořádku?
Dobrý.
Promiň, že jsme s tím skončili. Já...
Jakýpak skončili?
Dej mi půl minuty na upravení a sejdeme se v posteli.
Dobře.
Tak jo.
Nálada.
ROMANTICKÁ
Romantická pára.
Jess!
Dane?
- Bože. - Tady je.
Dane?
- Hledal jsem tě. - Dane.
Dane.
V klidu, Coogane.
Dostals mě. Vyhráls.
Pusť ji.
- O ničem neví. - Tak teď už asi ví, Seane.
Jo. Takže bude to takhle.
Nejdřív zabiju tebe.
A potom ji.
A pak můj parťák v HyperXu zabije tvý děcka.
Co říkáš?
Vysvětlím to.
To je normální. Napoprvé blije každej.
Dej mi chvilku.
Cože?
Panebože.
Počkej. Kam jdeš?
Do HyperXu.
Tak můžu mluvit, nebo chceš něco říct ty?
- Jestli chci něco říct? - Jo. Promiň.
Mám na sobě oko, Seane.
Oko, krucinál.
- Jess. - Zmlkni!
Nechci to slyšet. Nechci tě ani vidět.
Jen chci najít děti,
který nemají svoje podělaný mobily, protože jsi je vyhodil!
Kyllboii, jsme na to sami.
Sejmi ho. Vniknutí.
Pozor!
- Oživím tě. - Dobře.
Ale ne.
- Na sračky! - Bože.
Je to na tobě.
Vlevo. Pěknej zásah.
- Pěkný. Ještě jeden. - Jdu na to.
- Paráda! - Jo!
Máme vítěze!
VÍTĚZSTVÍ
- Vyhrává tým Valkyrae! - Jo!
NEJUŽITEČNĚJŠÍ HRÁČ
Bylo to fakt těsně.
Kyllboi! Přesně tak.
- Kyllboi! - Zatleskejte!
- To je Kyllboi. - Kdo?
Kyllboii!
Kyle?
A sakra. Kyle!
- Čau! - Kde máš bráchu?
Vtipná historka. Je přímo tady.
- Ne. Druhýho. - Je v pohodě. Je s Renem.
- Co? - Pardon.
Vidíte?
- V pohodě. Max je v pořádku. Hop. - Hej.
- Tak jo. Zavolej. - Hele, vím, že se zlobíte...
To skandujou pro mě.
- Co blbnete? - Max je v pohodě.
Dobře. Na tohle nemáme čas, jo?
Musíme z města.
Nepřeháníš to?
Počkej. Proč musíme pryč?
Prostě proto.
- Jess, řekni jim to. - To je na tobě.
Protože nás chtějí zabít moji bývalí kolegové.
- Z prodejny aut? - To není legrace. Zeptejte se Maxe.
Než jsem poznal mámu, byl jsem vrah. Už nejsem, ale našli nás.
Tati, ty jsi ta největší padavka na světě.
Díky. Běžte. Šup! Hned!
Běžte.
Najděte východ.
- Dělejte. No tak. - Běžte.
- Tati? - Do hajzlu.
Odlákám ji, ano?
Ty zatím tamtudy odvedeš děti. Přijdu za váma, jo?
Běžte.
Už jde. Počkejte tady.
- Dobře. - Čekejte.
To je dobrý, zlato.
Napoprvé blije každej.
Honem, musíme jít. Honem. Jdeme.
Honem. Jděte.
Jmenuju se Sean.
Ve čtyřech mi umřela máma. Táta byl násilník.
V osmnácti jsem nastoupil do armády.
Možná to bylo jeho genama, ale šlo mi to.
Byl jsem u baretů. U Delty.
Pak mě oslovil muž jménem McCaffrey. Býval ve speciální jednotce SAS.
Zlepšil mi výcvik a nabral mě do zvláštního programu.
- Byla to šance konat dobro. - Do jakýho programu?
Odstraňovali jsme ty nejhorší.
Teroristy, diktátory, únosce všude po světě.
Ty, na který vláda nemohla.
Odstraňovali znamená...
- A kolik? - Dvacet šest.
- Zabils 26 li... - Ne.
Ne, byl jsem na 26 operacích.
Panebože.
- Třicet devět lidí. - To je víc!
- A tenhle výlet se počítá? - Celkem, Dane!
- Tati. - 43.
Všichni byli zlí.
- Jseš pokrytec. - Jen zlí lidi.
Vzals mi tu jedinou věc, co mi jde, kvůli hranýmu násilí, a jsi sériovej vrah?
Tati, dělals pro ty dobrý, že jo?
McCaffrey byl otcovskej vzor.
Věřil jsem mu, ale byl jsem naivní. Začalo to poctivě.
Ale chtěl víc a půjčoval nás jako žoldáky nejvyšší nabídce.
Jak jsem to zjistil, odešel jsem, jasný?
Nechal jsem toho, ale zradil jsem tím kamarády,
mentora, jedinou rodinu, co jsem měl.
A oni po tobě jdou.
- Jo. - Jsem tak blbá.
Proto ty tajemství, proto nikam nechceš chodit.
Proto nemáš rád sociální sítě.
A ani technologie.
Softwaru pro rozpoznávání obličeje neutečeš.
A sítě jsou v zásadě nechutný a hnusný.
- Bože. - Ale co teď, když nás našli?
Mám to vymyšlený.
Jsme v pohodě.
Ten je tvůj.
A ten tvůj. A ten tvůj.
- „Molly Andersonová?“ - Aspoň to zní jako jméno.
Já jsem Van. To zní jako dodávka.
Van?
Do Buffala už nemůžeme, jasný?
Ten život je fuč. Promiňte.
Konečně jsem v životě spokojenej, a ty mi to zničíš.
- Díky, tati. - Vrať se.
Tati, ne. Už nám rozkazovat nemůžeš.
- Nikdy. - Vrať...
- Osmnáct let lží. - Jsem pořád stejnej.
- Dřív jsem býval jinej. - Jinej?
Nebyl jsi v kapele ani vegan, Dane.
To bys pak byl jinej.
Byls nájemnej vrah.
Chtěl jsem tě ochránit, víš?
- Naše láska byla opravdová. - Opravdová? To vážně?
Tos mi nevěřil natolik, abys mi řekl, jaký nám hrozí nebezpečí?
Čeho ses bál?
Že to vyžvaním do zpráv mámám ze školy?
- Ne. - Nebo že odejdu, když zjistím, kdo jsi?
Byli jsme jen tvoje krytí, abys působil jako ňouma z předměstí?
- Cože? Ne. - Musíš nás kurevsky nesnášet, co?
Každej den živořit, utírat zadky, řídit minivan.
Ten minivan miluju.
Jseš jakejsi James Bond a teď jseš naráz co?
Normální.
Normální chlap s normálním, úžasným, dokonalým životem.
Nic víc jsem si nepřál.
Tys byla desetibojařka. Mělas v Athénách dostat medaili.
- Nesnášíš svůj život jako máma? - Někdy.
- Jo. - Takovej já být nechci.
Kdybych ti tak mohla věřit.
Kéž by.
Ale musím říct,
že jsem tě roky neviděla tak spokojenýho jako teď.
A přitom jsi zabil čtyři lidi.
Jseš to fakt ty?
Jseš cizí člověk jménem Sean.
- „Archibald Anderson.“ - Sakra, Augie.
Hele, hned ráno vezmu děcka a zmizíme.
- Jess, není to bezpečný. - S tebou.
Honí tebe, ne nás.
Odteď o sobě a dětech rozhoduju já.
Jess.
Jo. Ahoj. Díky, žes to vzala.
Vím, že je pozdě.
Nemohla bys mi pomoct zařídit cestu pro moji rodinu?
- Kam jdete? - Pryč odtud i od tebe.
- Kam? - Do toho ti nic není.
Cože? To určitě.
Na letiště nesmíte. Budou tam čekat.
Tam nejedeme. Máme jiný plány.
Jaký jiný plány?
Promiň, to ti nepovím. Abych tě ochránila.
Jess... To fakt? No tak. Ne...
Jess. Prosím tě. Není to bezpečný.
Tak zařiď, ať to bezpečný je.
A až to zařídíš, nejezdi za náma.
To je pro nás?
Ne, asi ne. To těžko.
- Ahoj. - Gwen.
Co tu děláš? Tohle jsem nečekala.
Byla jsem poblíž, tak jsem se pro vás stavila.
Dobře.
Ahoj. Vy budete Molly a Van.
Já jsem Gwen. Ahoj, maličký. Jestli chcete, na palubě je snídaně.
Jasně.
- Díky. - Jessico, co se děje? Jsi v pořádku?
Co se stalo? Kde máš manžela?
Pohádali jsme se.
Ach jo.
Hele, taky mám potíže s chlapem, poradíš mi?
- Co říkáš? - Ráda.
Pamatuješ na toho ex z Buffala?
- Jo. - Byli jsme spolu roky.
Bylo to dobrý. Fakt dobrý.
Víš, když se jeden druhýho nemůže nabažit. Fyzicky.
Já myslela, že je to ten pravej, a on to všechno zahodil.
Vzal si jinou ženskou, pravej opak mě.
A to nejhorší je,
že je nesnesitelná.
- Potkalas ji? - Musela jsem.
Vybudoval si s ní novej život a já musela vidět, co na ní je.
Cos udělala?
To, co umím nejlíp. Dostala se k ní,
získala si ji a pak jen trpělivě čekala, až mi sedne na lep.
Víš, asi jsem něco zapomněla v taxíku.
Hele, Molly?
- Jo? - Přineseš brášku?
Jdeme. Odcházíme.
Říkal jsem, ať se do toho nemotáš.
A kdo ti je naservíroval na zlatým podnosu?
Potřebovals mě.
Znám Seana mnohem líp než ty.
Co s nima uděláš, je mi fuk.
Chci jen Seana. Jako odměnu, že jsem je přivedla.
Nemohls to nechat být, co?
Však mě znáš.
Hele, můžeš dostat mě, ale slib mi, že nepůjdeš po mojí rodině.
„Nepůjdu?“
Jseš pozadu, kamaráde.
- Jestli jim ublížíš... - Přijeď si pro ně.
Ale na veřejnosti.
Asi nechápeš, kdo tu drží všechny trumfy.
Přijeď za 30 minut do starýho kasina Poseidon na severu města
a sám.
Vylezte!
Ahoj, starý příteli.
Zavolal tě sem, Spirosi?
Zavolal všechny.
Pojď za mnou.
Je sám.
No teda. Jak milé.
Mohl být na druhé straně planety,
ale vymění tu svůj život za život rodiny, co ho opustila.
Dostanu někdy zpátky těch pět táců z Maroka?
Něco ti povím.
Jestli budeš za deset minut naživu, zaplatím i s úrokama.
Škoda. Takový pěkný místo.
Za deset dnů to tu zbourají.
To kvůli mně? Taková pocta.
Co rodina?
Která?
Jedeme nahoru.
Už je tu.
Jste v pořádku?
Ani mě neobejmeš?
Na co s tím teď začínat, tati?
Cože?
Jsem tvůj děda, Kyle.
Panebože. Jsme Britové.
On vám to neřekl?
Ne. Tohle ze svýho projevu o konci lhaní vynechal.
- Řekl jsem, že byl otcovskej vzor. - To není totéž.
Tohle je dobrý, ne? Nezabije vlastní vnoučata.
Se mnou si dělej, co chceš, ale je pusť.
Co si myslíš, že chci, Seane?
Zabít mě.
V hloubi své temné duše si myslíš, že jsem ti ublížil.
Byls můj syn.
Můj odkaz.
Dal jsem ti ze sebe všechno, a tys to zahodil.
Opustils mě. Zlomils mi srdce.
Takže jo. Chtěl jsem tě zabít.
Ale pak se v posledních dnech něco stalo.
Sejmul jsi všechny moje chlapy. Do jednoho.
Jseš přesně takovej zabiják, jakýho jsem z tebe udělal.
Ne. Já už takovej nejsem.
Blbost.
Poslední tři dny ses cítil víc živej než za poslední roky.
A jak jsi zabíjel moje chlapy,
já jsem cítil něco, co jsem už fakt dlouho necítil.
Hrdost na svýho syna.
O co tu teda jde?
Už mě zabít nechceš? Co sakra chceš?
Chci tě zpátky.
- Cože? - Cos odešel, už to nebylo tak dobrý.
Pro nikoho z nás.
Chci svýho syna zpátky, aby se mnou dělal v rodinným podniku.
- Nezvažuješ to, že ne, tati? - Ticho, Kyle.
Vyhrajeme všichni. Ty se vrátíš tam, kam patříš.
K tomu, pro co ses narodil.
Rodina se bezpečně vrátí do Buffala.
Nic jinýho ani nechtějí.
Tohle sakra trumfne prodávání aut.
Ale žádnej kontakt. Abys mi zase nevyměkl.
Jsem jejich otec, tohle nepůjde.
To slyším nerad.
Začni s ní.
- Počkej, ne! Já... - Třetí volba není!
Buď to teď a tady skončí,
nebo dáš svojí rodině to, co chce, a ještě víc!
Udělám to.
Dobře.
Spirosi, s naším požehnáním odvez rodinu na letiště.
Táta.
Tati, prosím.
Miluju vás. Vždycky budu.
Hele, nemůžeme tu tátu nechat.
A co mám dělat?
Odvést vás do bezpečí je můj úkol.
Jsem vaše máma.
Tak buď ta máma, co zvedne auto.
- Cože? - Víš, ta máma.
Má mimino a zvedne auto.
Jo. Víš, ta s autem.
Netuším, o čem to mluvíte.
Je to taková povídačka.
Dítě je pod autem.
Jeho mámě se v těle rozproudí adrenalin a holýma rukama to auto zvedne.
Máte mě přeprat, abyste jim zachránila tátu.
Jo. Díky. Přesně tak.
Já bych to neradil.
Teď už ale ne.
Táta už si vybral.
Myslíš si, že tohle chce?
Mluvíme tu o tátovi.
O tom, co mě doprovodil na školní ples, když Trevor nedorazil.
O tom, co nás budí do školy s nepovedenými rýmy o středě.
To je krásný. To můj táta nedělal.
Hele, můžete zmlknout, Spirosi?
Hej. Nech toho.
Děti.
Bez táty nejsme rodina. Musí vědět, že my tohle nechceme.
Vím, že jsme to včera odsouhlasili, ale já to nechci.
Jestli si to vybere i tak, necháme to být.
Ale musí to vědět.
Myslí si, že už ho nemáme rádi, mami.
Nemůžeme to takhle nechat být.
Maxi.
Nepřebalila jsem tě.
Musíme ti to sundat, než dostaneš vyrážku.
Zapomnělas plínky.
Bože. Je tam toho hodně.
Sakra.
Možná bude v pořádku.
Nebo taky ne.
A co teď?
Půjdeme najít tátu.
Dej mi s ním minutu o samotě, jo?
Za deset minut mizíme.
Já myslela, že až tě uvidím, zabiju tě.
Ale když už jsme tu...
Lepší.
No jasně. Dělejte, že tu nejsem.
Tohle se nestane. Jsem ženatej.
Byl jsi ženatej.
Teď jseš svobodnej.
Není dobrej pocit, že jsi tam, kam patříš?
Už je to dávno.
Tvý triky jsem nezapomněla.
A já nezapomněl na tohle.
Nezměnil ses.
Nikdy jsi mi neodolal.
- Vulkánskej nervovej stisk. - Kyusho-jitsu.
Hej. Jsem tu jen přes techniku.
Moc se omlouvám.
Žes ji chytil za zadek nebo žes 18 let lhal?
Za oboje. Za všechno.
Hej. Svaž ho.
- Jo. Ty. - No tak.
Já ti to říct chtěl, ale nehodilo se to.
- Nehodilo? - Kdy jsem ti to měl říct?
Na prvním rande? Druhým? Kdyžs čekala Ninu nebo to čtvrtý?
- Cože? - Spočítej si to, Nino.
Kdykoliv by to bylo lepší.
Měls mi to říct, abych se mohla rozhodnout.
Máš pravdu. Promiň. Byl jsem hloupej a sobeckej.
Ale miloval jsem tě. Co jsme se potkali, bylas celej můj svět.
Jsem tvůj muž a jejich otec. Tak to je. Na ničem jiným nesejde.
Přísahám, že už ti nikdy nic nezatajím.
Kde je Spiros?
Já myslel, že s váma.
Hele, kámo.
Všichni mluví o tom, co včera Kyllboi udělal v HyperXu.
- Fakt? - Jo.
Kyle. Nemel a svaž ho, jo?
Promiň.
No ne. Dron Sky Raven?
Suprový.
Ale opatrně.
- Hele. Máš super kluka. - Dej sem vysílačku.
Chlape!
Kyle, dej mi to.
Nejseš proti technologiím. Jseš...
Jseš skvělej.
LETOVÝ REŽIM: MANUÁLNÍ
- Jdou sem. - Cože?
Jděte na střechu a schovejte se tam, jo?
Ne, dolů nepůjdeš.
Pak to skončí a vrátíme se domů.
Ne. Můžeme do Kanady jako Andersonovi.
- Prosím. - Pozdě, beruško.
Ne. Ty se jim nesmíš vydat.
Ne. Dostanu nás domů.
Dobře.
POZOR VÝBUŠNINY
Mám plán.
Hele, tím člověkem se teď stanu naposledy. Pro naše dobro.
Tati. Je jich moc.
Ale já mám něco, co oni ne.
Kyllboie.
Vysílačka. Budeš mýma očima a ušima. Věřím ti.
Jdeme na to.
Vyrážíme, Kyllboii.
Hej, Kyle, jsme na stejným kanálu.
Chci mít to atrium celý pokrytý.
Výtah v pohybu!
Dveře výtahu. Hned!
Když to půjde, střílejte, on to udělá určitě.
Můžeš střílet?
Ne. Nevidím ho.
Není tu.
Počkat.
Co tam máš?
Pryč!
Ty vole.
Hej. Vidíš někoho?
Nahoře!
Sakra.
Mluv se mnou, Kyle.
Buď mýma očima.
Napravo máš čisto. Jdi.
Tati, muž nalevo.
Tati, dobrý? Muž před tebou.
Muž na šesté.
Výborně, Kyle.
Snažím se.
Mluv se mnou, Kyle.
Mají ten dron.
Pozor. Za závěsem.
No tak. Dostaň ho.
Zase ty.
Vymetli tě ze třetí uličky?
Čeká tě to znovu.
Gwen, kde sakra jseš?
Gwen?
- Gwen? - McCaffrey?
Co se děje?
Ten kluk má dron.
Najdi ho.
Odvolej to, tati!
Nestřílejte!
Změnils názor, Seane?
Ne. Ale taky ti dám šanci.
Hned to odvolej.
Nemáš na to, abys zabil vlastní krev.
Zato já jo.
Nandejte mu to!
Jděte. Dolů. Jděte.
Počkej. Ne.
Pohlídej bráchy. Potichu.
Rozhodně neopouštějte Maxe.
Jessico.
Jsi to ty?
Mluv se mnou.
Gwen je tady nahoře.
Prázdnou zbraň já poznám, drahoušku, tak co to neprotahovat? Ano?
Pokud mě nechceš složit.
Máma se s ní asi popere.
Myslíš, že mě porazíš, protože jsi chodila v legínách do Ymky na kickbox?
To ne.
To jste se tam učily?
Jo.
Víš, že já se tímhle živím, ne?
Zatímco tys rodila ty spratky a honila slevy,
já jsem vraždila diktátory.
Tak co se vrátit na rodičák?
Ubožačko.
Co vidíš?
Zbývá jich devět. Čtyři napravo, pět před tebou.
Došly mi náboje, Kyle.
Schovej se. Jde další. Za tu zídku. Hned.
O tom stolku jsi mi neřekl.
Promiň.
Teď sejmi toho nalevo.
Vydrž. Musíme se přesunout.
Nažeň toho chlapa tam dole přes halu.
Dobře, letím za ním.
Nažeň ho sem.
Běží přímo ke mně.
Pohlídej Maxe. Musím pomoct mámě.
Mluv se mnou.
Dva nalevo včetně dědy.
Muž napravo!
Tam bych nechodil, Seane.
Tati, máma je zraněná. Máme potíže.
Malí spratci.
Spletl jsem se v tobě, Seane.
K ničemu mi nejsi.
Rodina z tebe udělala slabocha.
Kvůli nim se ani nesoustředíš na přítomnej boj.
Ahoj. Jdete někam?
Nebojte se, má se skvěle.
Víš, to, cos předtím provedla,
to byl moc špatnej nápad.
Hele. Jestli vás to utěší, zabíjení nezletilých ráda nemám.
Tak kdo bude první?
Ještě jsme spolu neskončily!
Mami. Ne, mami!
Bum.
Mami.
Ale no tak.
Prostě umři.
Mama.
Podívejme se.
To je snad vtip.
Už nejsi tou desetibojařkou, jakou jsi bývala, co?
Pardon, nic osobního.
Možná trošku.
Ještě jednou.
Tomu říkám optimismus.
Je devět disciplín, ty krávo.
Bože. Mami.
Tohle bude milosrdná smrt.
- Ušetřím ti 20 let prodávání ojetých aut. - Prověřených vozů z druhé ruky.
Sbohem Seane.
Dědo! Počkej!
Myslíš si, že tě nejspíš nesnášíme
za to všechno, co se v posledních dnech stalo,
a asi bychom měli.
Ale zjistila jsem, že rodina je to nejdůležitější na světě.
A když se na tebe podívám, nevidím jen chladnokrevnýho vraha.
Vidím svýho dědu.
A možná to můžeme překonat...
jako rodina.
Holka, jestli si myslíš, že mě tímhle proslovem přesvědčíš...
Upřímně...
Jen jsem mu chtěla dát čas na tohle.
Zlato.
- Tati. - Hej.
Díky.
Ahoj!
O ŠEST MĚSÍCŮ POZDĚJI
Vítáme vás u poledních zpráv.
Byly odhaleny další detaily ohledně tajné polovojenské skupiny.
Díky.
V průběhu desetiletí páchala atentáty na vlivné osoby.
Tuto šokující zprávu nám přinesla středoškolská novinářka Nina Morganová.
A jste mrtvej.
Blbost. Měli být jen dva.
Lhal jsem. To bylo lepší. A naložte mu víc.
Nechci mu ublížit.
Bude v pohodě. Je malej, ale silnej.
Cože? Proč o ten náklaďák 20krát nemrsknou tebou?
Firma je pojmenovaná po mně.
- Et voilà! - Pardon. Musím za rodinou.
BEZPEČNOSTNÍ PORADCE
Augie, teď tu velíš ty, jo?
Zrychlete!
Příštích pár dnů tu nebudu!
Tak ať si mě pamatujete!
Hej, už je čas.
Dobře, lidi. Mizím.
Honem. Než bude zácpa!
No tak.
V téhle hrůze do školy přijet nemůžu.
- Jaks mohl? - Já nic.
Levon použil všechny slevy i body. Neslyšelas?
Jsme platinoví, elitní, nadstandardní a diamantoví.
Mám svačiny i mapy.
- Jedeme. - Pěkný.
- Hej, mobily. - To fakt?
Jo. Chyť to.
Prosím.
- Díky. - Jestli ho zahodíš, zabiju tě.
- Fuj. - Fuj.
To bude až do Kalifornie?
- Celou cestu. - Stopro.
- No tak. - Jo.
- Jdu. Postupuj. - Ty si vezmu já.
Jedeme.
Raz, dva, tři!
Výlet!
JEĎ, NEBO ZEMŘI
PRODAVAČ AUT DOSTAL ZA DEN DESET POKUT ZA RYCHLOST
ZAMĚSTNANEC MĚSÍCE
ZRANĚNÍ PŘI PÁDU? BEZ VÝHRY U SOUDU ŽÁDNÝ POPLATEK
SBOHEM TREVORE!
DEMOLICE KASINA POSEIDON
VESELÉ VÁNOCE! PŘEJÍ MORGANOVI
Bože, skoro jsem zapomněl.
Na co? No?
- Dejte jim sbohem. - Ne!
Proč?
Panebože.
To není vtipný.
PLÁN PRO RODINU
Za minutu budu potřebovat citlivýho muže nebo ženu k rozveselení.
Nožky mi Balenciaga krášlí. Chci být co nejpěknější.
Až moc se s tím seru, dva panáky do kelímku beru.
Chci vstát, dolů se pokládám. Tak si teď připadám.
Jsem pod tlakem a tak smutná.
Na ten stres jsem až moc pěkná.
- ...bývala. - ...bývala.
To je Janet Jackson?
Překlad titulků: Veronika Ageiwa